Красимира Ненова
Мисионерска

chitanka.info

На Здравко

Отново съм при вас, дечица мои, след продължително отсъствие.

В гърдите ми бе свило вече неспокойствие гнездо.

Представях си как чуждо и студено

е без мене вкъщи;

как тягостно протичат вечерите,

празното легло.

Затварях си очите и си представях —

малко тъжно —

как сутрин всеки бърза в тъмното поел,

без топлото ми, бащинско „Довиждане“;

без краткото ми „Бог да е със теб!“

И виках всеки път безмълвно към небето,

със вяра искрена:

„Пази ги, Господи, децата ми пази!

Ти можеш да запълниш липсата ми

във сърцата им;

във Твойта грижа нека няма празнини.“

А знаех, че не бива да се плаша и

да се тревожа,

защото Бог е верен, не заспива, неотклонно бди.

Сам Той ни казва грижите си върху Него

да положим;

въздишките, несгодите, и хора, и съдби.

Отново съм при вас, дечица мои,

след дълга, дълга пауза.

Отново искам да извикам — този път на глас:

„Благодаря ти, Господи, че Ти си ни упазил;

че сме отново заедно, и … остани със нас!“

19.12.1993

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.